![](https://www.anyksta.lt/wp-content/uploads/2023/04/Fotografas-Alfredas-Motiejunas-e1724073859651.jpg)
Šią savaitę minėsime Baltijos kelio 35-metį. Anykštėnų klausėme, ar jie atsimena šį įvykį, kai šimtai tūkstančių Lietuvos, Latvijos ir Estijos gyventojų nuo Vilniaus iki Talino sustojo į gyvą 650 kilometrų ilgio grandinę.
Pašnekovų klausėme apie Baltijos kelio emocijas ir viltis. Ar turėtos viltys dėl Lietuvos ateities išsipildė?
Alfredas MOTIEJŪNAS, fotografas, fotografavęs Baltijos kelią:
„Važiavau turėdamas viltį perteikti nuotaiką, manau, kad pavyko. Stengiausi sufotografuoti kiek įmanoma daugiau anykštėnų. Prifotografavau 3 ar 4 juosteles. Keli šimtai anykštėnų pateko į nuotraukas, praktiškai visus iš Anykščių rajono sufotografavau. Mane šiek tiek ir mašina pavežė… Bet daugiau pėsčias laksčiau.
Buvo didelis pakilimas ir ne tik man. Visi buvome laukime dar didesnių įvykių, dar įdomesnių.
Kokią būsimą Lietuvą įsivaizdavau? Maniau, kad mažiau pjautynių bus, mažiau kals prie kryžiaus tuos, kurie gyvena kiek kitaip. Viltis buvo, kad geriau gyvensime. Bet, kad mūsų atskira valstybė yra, tai labai gerai. O tai juk ir buvo esminė viltis ir esminis lūžis. Paskui atsirado daug nusivylusių. Per daug ėmėsi iniciatyvos būsimieji konservatoriai, svieto lygintojai, lygindami svietą pagal save…
Bet manau, kad, jeigu istorija kartostųsi, lietuviai ir dabar taip pat vieningai išeitų, užmirštų nesutarimus ir politines pažiūras.“
„Minėsime”. Visi, kam rūpėjo, 23d. paminėjom, šiandien jau 25d.!
tik kai spekuliantus ,zemgrobius ir nacistus i gyvulinius vagonus krautu ir prie laptevo juros issiutu.Dauguma turi savo spynas pasideje ,kurias ant vagonu duru uzkabintu ir rakta ismestu
Buvau tada, bet dabar neičiau ir nestovėčisu.